minu armastus
Suudle mind Dario, palun. Suudle mind kaelale.
Nii, nagu varemalt, Dario.
Üks suudlus, aga ehtne, vastupandamatu, kirglik.
26 august. Ma ise ka ei tea miks ma seda kell üks öösel kirjutan
Tean vaid, et kui ma seda ei kirjuta siis kisendan.
Dario on hea mees. Ma armastan teda
kuid sellest ajast, kui me abiellusime, ei saa ma temaga rahuldust.
Miks? Mis on valesti?
Meie abiellumisest on möödas pool aastat
ja päev päevalt muutub meie armastus üha monotoonsemaks,
Banaalsemaks ja igavamaks.
Kus on avastused, üllatused, rõõmud ja rumalused
meie pulmaeelsetest öödest.
Ma teile teen!
Litaks plika, ma õpetan sind.
Nii jah. Tugevamalt, tugevamalt.
Ma olen üleni sinu.
Jah, ma tahan sind! Mul pole kunagi olnud nii hea.
Mulle andi hindamiseks raamat, kultuuri festivali jaoks.
Kas loed läbi? Sa tead, kui oluline on mulle sinu arvamus. Dario.
Ps. Sa magasid nii ilusti, et ma ei hakanud sind äratama.
Ma ei tea kuidas see juhtus.
Ta surus tugevalt oma huuled minu omadele
ja tema keel tungis raevuka kirglikusega mu kuivanud suhu.
Ma ei suutnud end sellest suudlusest lahti rebida.
Ma tundsin kuidas tema lihased pingule tõmbuvad.
Ma hingasin sisse tema lõhna.
Vaatamata valjule muusikale, ma kuulsin,
kuidas keegi mööda minejatest puhkes naerma ja nimetas mind libuks.
Mul oli üks kõik.
Mind huvitasid vaid tundmatu käed,
mis pugesid mulle seeliku alla ja pigistasid mu tuharaid.
Ja nende tugevate kuid kogenematute kätega
surus ta mind enese vastu, sundides mind tundma tema riista,
mis tundus, et oli valmis lõhkema.
Ja äkki pugesid need käed minu trussikutesse
ja hakkasid silitama mu augukest.
Ta näpp, läks nagu nool, minu häbememokkade vahelt läbi.
Ma olin märg, avatud, kuulekas...
Ma olin valmis kõigeks.
Ma tunnen praegugi kuidas minusse siseneb see kogenematu näpp
ja kuidas mööda mu selga jooksevad judinad.
Värisedes kannatamatusest ja ihast, heitsin saapad jalast.
Ma hingasin raskelt ning olin juba ammu märg.
Tahtsin unustada ettevaatlikuse
ja lõpetada häbenemast oma erutust.
Siin ta ongi.
Kas raamat mõjus nii?
No olgu, maga. Festivalil ei olnud täna midagi huvitavat.
Kas sa ei tahaks külastada saali D.
Kuidas te julgete? Ei!
Mida te teete. Lõpetage.
Lipakas. Kas sulle freskod meeldisid?
Lapsed. Vaadake freskosid.
Ärge tegelege muuga. Vaatame Julius Romanit.
Need ilusad rinnad...
see võrgutav auguke.
Kiirusta, muidu hilineme.
Mida sa ootad?
Ma tahan sulle ütelda...
Et kaotasid mu krediitkaardi.
Tead, ma...
Kuulen. Ei, sa ei sega mind.
Ma pean üles tunnistama.
Ma petsin sind, mu armastus.
Armsam. Ma ei olnud sulle truu.
Dario. Ma olin teisega.
Kas sa ütlesid midagi?
Ma ütlesin...
Kas me peame tingimata minema sellele õhtule.
Tingimata, see on ju festivali avamine.
Muidu mind vallandatakse.
Sinna tuleb palju rahvast. Tuntud kirjanikud.
Sulle meeldib.
Kui tüütu. See on nii igav.
Nagu teil põhjas ikka üteldakse: töö ei oota.
Ära nüüd maga.
Täna mind peaaegu vägistati.
Kuuled? Sinu võrgutavasse augukesse
oleks täna peaaegu riist rammitud.
Mis, kas sa ei kuule või?
Ma räägin, et mind vägistati.
Ma kuulen küll. Kas kõvasti või natukene? Räägi.
Sa ei usu mind?
Usun ikka, kallim. Aga kes? Marokolane kõrvalt numbrist?
Ei. Tundmatu. Saalis, D.
Igatseva naisukese fantaasia.
Midagi temas, mulle isegi meeldis.
Tõesti?
Kui sa oled nii nahaalne vahest lähed peole ka ilma trussikuteta.
Mis, kas sa arvad, et löön kartma.
Aitab juba. Me jääme hiljaks.
Mine sa ka tagumikku.
Tahan panna, teid armunuid, ritta ja küsida:
Kas mitte selles pole õnn?
Süda juhatab teile teed.
Tagumik võimaldab paljutki avastada.
Seks annab ainet mõtlemiseks.
Milline jultumus.
Mitte mingil juhul. Mida väljendusrikkam seda parem.
Siis kaotab Eeros oma kultuurilise tähenduse
ja muutub pornograafiaks.
Erootikal ja pornograafial ongi sama vahe mis minetil ja suhuvõtmisel.
See on arusaamise küsimus. Küsimus on keeles.
Elagu keel.
Küsimus. Kas kunst võib eksisteerida koos pornograafiaga?
Ise teate, aga mina olen veendunud, et ainult seks
päästab teie loomingut kokku varisemisest.
Ja ka piiblis on seda mainitud kõige rohkem.
Nii siis, religiooni ja seksi, kui edupandi, terviseks.
Lõpetage.
Meid võidakse näha.
"Armunud prostituute" on tellitud 200 000 koopiat. - Mida?
Max Zapac, üks meie kõige perspektiivsemaid autoreid.
Väga meeldiv.
Kuidas see teil õnnestub?
Suurepärane. Tähendab, et sa ootasid seda kohtumist.
Anun teid, ainult mitte siin.
Miks? Sa oled ju ilma trussikuteta?
No ja siis? Ma tahtsin mehele kättemaksta.
Aga miks sa juba selline märjake oled?
Jäta mind rahule. Lähme siit ära.
Ma unistasin kaua selles kohtumisest.
Kas sa kuuled?
Marta Bortoluci.
Rõõm sind näha.
Kas sa oled kogu festivali siin? - Jah. Pühapäevani.
- Suurepärane.
Aga Dario? - Ka tema on siin.
Aga sinu mees?
Kahjuks jäi Andre Pariisi.
Asjaajamised, kirjastus ja kõik selline.
Ma tulin koos Francoaga.
Tema abilisega. Kas sa mäletad teda?
- Muidugi ma mäletan.
Sinu pulmapäeval oli ta Torcellos.
Aga paistab, et ma segan teid, jah?
Ei, mis sa nüüd. Mul ongi just vaja tualetti minna. Kas lähme?
Meeleldi. Meil on vaja paljutki arutada. Peatse kohtumiseni.
Minu kompliment. Ammu käid juba ilma trussikuteta?
See ei ole nii nagu sa mõtled. - Ei?
- Ei. Selles kõiges on Dario süüdi.
Tublid olete, et mängite selliseid mänge.
Ma ju räägin, et asi pole selles.
Kui ausalt ütelda siis meie asjad ei suju just eriti hästi.
Sul jäid vahele?
Ma ei ole juba mitu kuud orgasmi saanud.
No see on normaalne.
Pärast pulmi, varem või hiljem, juhtub see kõigiga.
Minul on samuti. - Ja mida sa teed?
Ja mis sa arvad, miks ma sõitsin festivalile Francoaga?
Ta ei ole ainult Andre abiline, ta on ka esmaklassiline täkk.
Ja kas sul häbi ei ole oma meest petta?
Miks häbi? Ültsegi mitte.
Sest nüüd läks meil ka Andrega kõik paika.
Mis mõttes?
Igas mõttes. Voodis ka.
Armukadedus, kallis Marta, erutab rohkem kui miski muu.
Kahtlustamine tekitab partneris uskumatut kirge.
Kuula mind. Leia endale keegi kellega sa saaksid nagu kord ja kohus nussida
ja Dario on vaimustunud.
No, kas või see sama mees kellega ma sind nägin.
Ma näen teda esimest korda elus. Ma ei tea isegi mis ta nimi on.
Selleks ei olegi vaja nimesid ja pikki tutvusi.
Selleks on vaja pikka... Ise tead mida.
Petta Dariot... Magada teisega. Ma ei saa.
Saad küll, kallis. Saad küll.
Peab ainult tundma piiri ja järgima reegleid.
Reegleid?
Hoidma prioriteete.
Milliseid prioriteete?
Seaduslike. Francoal on õigus ainult tagauksele.
Paraaduks jääb Andreele.
Sa oled õudne lipakas.
Õnnitlen teid senjora.
Te saite aru, et pepu pole ainult tualetis käimiseks.
Peaasi, ärge haletsege teda - nii üteldakse minu kodukohas.
Need kingad panevad jalad nii valutama.
Mis sa?
Mis on?
Aga sinu trussikud?
Drussikuid ei ole. - Ma näen. Kus nad on?
Ma ju ei pannudki neid. - Kuidas ei pannud?
Ise sa soovitasid. Ei mäleta või?
Mis tähendab, soovitasin? Aga kui keegi oleks märganud?
No ja siis.
Mida sa tahad ütelda?
Mõtle ise. Kui tantsid siis käed libisevad
ja läbi siidkleidi on kõik tunda.
See hoorapoeg kes sinuga tantsis.
Sa tunned teda? - Talle on kõik lõustale kirjutatud.
- Ja miks sa nii närvitsema hakkasid?
Kohe oli näha, et see Alfonso on gigolo, lollakas ja sitapea.
Võib olla, just selle pärast ta meeldibki naistele.
Mis, kas ta meeldis sulle?
Ma olen ju ka naine, kas pole?
Esmajärjekorras oled sa minu naine.
Jah? Ma unustasin selle kuidagi ära.
- Aga sellisele tüübile on vaja ainult libu.
Nii et, kui ma talle meeldisin siis olen ma libu.
Marta, kas tohib teada, mis seal juhtus?
Tohib küll. Me tantsisime.
- Ma nägin kuidas sa talle naeratasid. Ole selliste tüüpidega ettevaatlik.
- Sa nägid kuidas ma naeratasin?
See tähendab, et sa ei näinud mitte midagi.
Mida ma veel võisin näha?
- Näiteks, kuidas ta silitas minu tuharaid.
- Vahest sulle ainult tundus? - Tundus?
Ta lükkas, isegi mitu korda, oma käe mulle seeliku alla.
- Ja sai aru, et sa oled ilma trussikuteta?
- Ja surus näpu minu augukesse.
- Ja sina? - Ja mina lubasin tal seda teha.
Sa olid märg?
Nagu Veneetsia üleujutuse ajal.
- Kas tal oli kõva?
Kõva. Kõvem, kui sul.
- Ja te keppisite? - Ära kiirusta.
Sa kiirustad liiast.
Marta, ma lähen hulluks. Lähme ruttu.
Ei. Pea kinni, teeme siin.
- Siin? Seistes? Nagu loomad?
- No ja mis sellest?
- Voodis on mugavam. Lähme, ma ei suuda rohkem.
Kes seal on?
- Kiri proua Bortolucile.
Üks hetk.
Vabandage, mul ei ole peenraha.
Sellest pole midagi, senjora.
Kell 12 kaldapealses restoranis "Kaluri vastuvõtt". Leon.
Ps. Ja muidugi ilma trussikuteta.
No on nahaal, aga selle eest...
Leon, on ilus nimi.
Juba üksteist.
Olen terve päeva väliskirjanduse paviljonis.
Kui tahad, astu läbi. Armastan sind, Dario.
Ainult, see kord, pane trussikud jalga.
Ja mida siis teha?
"Kaluri vastuvõtt" või väliskirjandus?
Leon või Dario?
Trussikutega või ilma trussikuteta?
No nii, tuleb valida.
Tere päevast. Kas te otsite kedagi?
Jah. Prantsuse härrat. Tema nimi on Leon.
Tal peaks olema laud kinni pandud. - Muidugi pr. ma juhatan teid.
Kas te seniks tellite midagi? - Ei, aitähh.
- Nagu soovite.
Imepärane.
Ma mõtlesin ümber. Tooge Martini.
- Vermut, Bianco või Rosso? - Rosso.
- Üks hetk proua.
Veel üks! - Rosso?
- Bianco!
Saa teed nalja. Kuidas sai sinu Rossini seda kirjutada?
Veel üks. - Bianco? - Rosso.
Tahad mind maha jätta?
Pask oled. Terve tunni jäid hiljaks.
Kõiges on süüdi lobisevad kriitikud, autorid ja direktorid.
Mõttetu loba. Ma sülitan nende peale.
Ma andestan sulle, kui sa mulle üht teist selgitad.
Mida ainult soovid.
Kuidas sa teada said kus ma peatun?
Väga lihtsalt. Siinsete hotellide mänedzerid teavad kõike.
Aga kust saavad seda teada prantsuse jõhkardid?
Nende naiste jalgevahelt, kust mujalt.
- Härra?
Anilotti ja küpsetatud pardi liha.
- Aga magustoit?
Lähme kallis, ma saadan su tualetti.
Kus tualett on? - Seal pool.
Vabandage, see on martiinist.
Minu ettekanne.
Kuhu ta sai?
20. juuli, neli nädalat peale pulmi.
Midagi on muutunud. Dario ei ole enam minu vastu nii tähelepanelik.
Kõige olulisem on, et voodis ei ole meil enam seda kirge.
13. august. Dario ei tea, et ma pean seda päevikut.
Märkamatult kirjutada on väga kerge.
Märkamatult teiste meestega magada, on vist ka, lihtne.
26 august. Ma ise ka ei tea miks ma seda kell üks öösel kirjutan.
Tean vaid, et kui ma seda ei kirjuta siis kisendan.
Dario on hea mees. Ma armastan teda
kuid sellest ajast, kui me abiellusime, ei saa ma temaga rahuldust.
Miks? Mis on valesti?
Meie abiellumisest on möödas pool aastat
ja päev päevalt muutub meie armastus üha monotoomsemaks,
banaalsemaks ja igavamaks.
Kus on avastused, üllatused, rõõmud ja rumalused
meie pulmaeelsetest öödest.
27. august. Dario sisenes numbrisse, kui ma masturbeerisin.
Ma kuulsin samme kuid teesklesin, et magan.
Ma lebasin voodis paljalt ja saadaval, aga ta isegi ei puudutanud mind.
Mis temaga on? Kas ma ei meeldi talle enam?
Ei ei. Ma tean, et ta armastab mind.
Aga ta ei taha mind.
Ja kui tahab siis oleks parem, kui ei tahaks.
28. august. Tuleb kõik läbi mõelda.
Kõiges on süüdi need freskod.
Jupiter, tõusva riistaga.
Jah, ma ütlesin, riistaga. Tahan seda sõna korrata.
Riist, riist, riist.
Tahan seda karjuda rõdult. Riist!
Küll Dario imestaks, kui ta seda loeks.
Ma pea aegu oleksin lasknud võõral mehel ennast läbi tõmmata.
Ta tuli ja pigistas minu tuharaid siis,
kui ma vaatasin Julius Romani freskosid.
Ma oleksin tal lasknud seda teha, kui poleks tulnud krupp koolilapsi.
Ma kohtasin teda uuesti. See on saatus.
Ta tuli festivali avamisele. Võttis mul käest ja hakkas minuga tantsima.
Tegelikult ei olnud tal tantsust ei sooja ega külma.
Ta tahtis mind lihtsalt vedada kuhugi vaiksesse nurka
kus me oleksime saanud nussida,
pööramata tähelepanu kogu sellele kirjanduslikule mulale
ja mis peamine - oma õigeusklikule.
Issand, milline õnn on sellega end hingetuks tegeleda.
Mul ei olnud aega arutleda, nii kui ta märkas, et mul ei ole drussikuid
surus ta minu augukesse oma näpu.
Neetud libu. Tähendab see kõik oli tõsi.
Pärast, hotellis, oli ka Dariol riist kõva.
Dario oli kuidagi imelik - närviline.
Oli näha, et ta tahtis sellest rohkem teada.
Ma järgisin Silvia nõuannet.
Rääkida vaikides ja avameelitseda varjates.
30. august. Lõpuks ma tean tema nime - Leon
nii nagu, saatuse irooniana, kutsutakse peategelast raamatus
mille tõi mulle lugeda Dario.
Ilmaasjata tegid seda, Dario.
Ära pane õlgi tule lähedale, need süttivad.
Ta palus mul tulla jõe äärde restorani, ilma trussikuteta.
Kuigi, ma poleks neid jalga pannud ka siis, kui ta oleks palunud.
Ma ei häbene nüüd midagi.
Leoni jaoks olen ma valmis igaks häbituseks.
Ma ei ole milleski süüdi. Ma ei võlgne Dariole midagi.
Leoniga ma lausa proovin asju millest ma varem ei teadnud midagi.
Pean Silviaga rääkima. Me leppisime kokku, et sõidame varsti Parmasse.
Mitte nii kõvasti. Sa jätad jäljed.
Milline õnn. - Mis sul mõttes on?
- Jälg jätta.
- Ei. Ei Leon, pole vaja.
Bairon, Remarque, Anderson, Picasso, Daly
ja ka sina minu kallis Homeros.
Olete te kunagi näinud sellist peput, mis praegu rahuldab mu tundeid,
ma lähen su pepust segaseks, Marta. Sa joovastad mind.
Nüüd lõdvestuge.
Poole tunni pärast tuleme tagasi kividega, kivi teraapia jaoks.
Just nii, minu Füürer.
Sa usud sellesse terapiasse?
Tutkit. Ma usun seksi, mitte kividesse.
Mis sa arvad, vahest tüdruku leiavad meile täku?
Lõpeta Silvia, kogu mu mask mõraneb.
Mulle kuluks ära üks pool tunnikest polerotiid.
- Mida?
Poleroti. Minu lemmik asend. - Kuidas see on?
Vot nii.
Küpsetatud kana.
- Selge. - Kahtlen.
Et sellest aru saada, tuleb ise proovida.
Kas või täna, Darioga.
Ma ju rääkisin sulle, temaga ei proovi midagi.
Ma unustasin. No siis...
sinu sõbraga festivalilt. Tema nimi on Leon, jah?
Kust sa tead?
Sa ütlesid seda nime, kui sul selga maseeriti.
Sa ju unistasid tema kätest. Õigus?
Ja mitte ainult kätest.
Nii, et te tegite seda.
Ma võtsin sinu nõuannet kuulda.
Tubli, Martake.
Ja kuidas oli?
Sul oli õigus. Mul pole ammu olnud sellist orgasmi.
No näed. Räägi nüüd üksikasjalikumalt.
Ma tegin täpselt nagu sina. Panin prioriteedid paika.
Suurepärane. Kas ta hindas seda?
Või veel. Ta ise tahtis seda.
Milline maius.
Räägi nüüd kus see toimus ja kuidas.
Nii palju küsimusi?
Sind on see kuidagi liiga huvitama hakanud.
Ja miks ka mitte?
Lõppude lõpuks võiksime me seda proovida ka kolmekesi.
Sina, tema ja mina.
Ära muretse, ma oskan kõike teha sama hästi, kui sinu masöör.
Ma ei kahtle, aga...
Kui sa tahad, ma toon ka Francose.
Ta limpsib nii moodi...
Mis te teete. Maski me võtame ise maha.
Oma kohale tagasi.
Iialgi poleks arvanud, et Silvia midagi sellist pakub.
Temaga ei sa üldse nõupidada.
Ta mõtleb ainult seksist, isegi rohkem, kui mina.
Meie kolmekesi - mitte mingil juhul. Äkki meeldib tema talle rohkem.
Mis toimub? Ma armukadetsen. Kas ma olen armunud?
Tähendab, asi pole ainult tema riistas.
Issand jumal. Millesse ma olen ennast mässinud.
Tere armsam. Miks sa nii vara tulid?
Kellele sa kirjutad?
- Ei kellelegi. Kirjutan üles mis mul on vaja teha.
- Ja mida siis? - Ei midagi erilist.
Külastada kabelit Virgilias.
Käia ära pilvede muuseumis, vaadata Modena freskosid.
Ja festivalile, sa otsustasid mitte minna?
No ei. Seal on nii igav.
Mis sa täna tegid?
- Sõitsin. - Kuhu?
- Sõitsin Parmasse. - Milleks?
- Miks sa küsid? - Vasta, kui küsitakse, lipakas!
Mis sinuga on? - Kellega sa sõitsid?
Silviaga.
- Tema veel puudus. Kellega veel?
Rohkem mitte kellegagi, ainult temaga.
Einetasime Modenas ja sõitsime Parmasse.
No muidugi, Modena.
Ja millises restoranis või õigemini, millises trattorias?
Kas oli ka maitsev?
Ei mäleta. Hüppasime läbi ja sõitsime edasi.
Aga enne seda?
Enne - mida?
Enne seda, kui sa kohtusid Silviaga, kus sa olid?
Mitte kusagil.
Magasin, käisin dusi all.
Valetad. Kõik on vale nagu tavaliselt.
Miks sa nii moodi räägid?
- Sest ma tunnen sind. - Sa ei usu mind?
- Ei. Ei usu. Kui ma tulin tagasi ettekande järele siis sind ei olnud.
Ma olin dusi all.
Usun ma sind küll. - Me lõõgastusime.
Aitab. Ära naeruväärista mind.
Ma pole kavatsenudki. - Ei ole?
Aga mida sa kavatsesid teha? Vahest minna kellegagi nussima?
Ära oled keeranud või?
Kuidas sulle selline asi võis pähe tulla? Täiesti segi läinud oma festivaliga.
Mida sa minust tahad?
Tahan teada kellega sa täna nussisid?
Kellega tahan sellega ka nussin. Näed kuhu sa oled mu viinud.
Libu!
Said sarved.
Lipakas. Lipakas. Räpane lipakas.
Lipakas!
Räpane lits. Välja minu autost! - Mida ma tegin?
Ka välja! Ma ei või sind näha! - Dario, ma anun.
Siin on sinu koht, libu. Seisa ja oota, et sind võetaks.
Dario!
Silvia.
Leon. Mis te teete. Silvia.
Täna on festivali sulgemine, kui tahad siis tule.
Andesta eilne. Ma läksin liiale.
Rohkem seda ei juhtu. Dario.
Tähendab, ta luges.
Hallo, Leon?
See olen mina, Marta. Me peame kohtuma.
- Lõpuks ometi. Miks sa ei helistanud?
Ma ei saanud.
- Hästi. Räägi.
Läbi telefoni ei saa.
- Kus sa oled?
Hotellis.
Hästi. Kujuta ette, et ma olen sinuga.
- Oled sa riides?
Ei, neglizee.
- Aga selle all?
Selle all pole midagi.
- Hästi. Silita ennast, pigista oma rinda, kujutle, et need on minu käed.
Leon, palun.
- Ei meeldi? Sa ei ole veel unustanud minu riista maitset?
Kujutle, et see on sul suus.
Kujutlemisest on mulle vähe. Ma tahan sind üleni.
- Nii nagu trattoria tualetis?
Jah, nagu tualetis.
Leon.
Oled sa siin?
Me peame kohtuma. See on tähtis.
- Ja jah, ma olen siin.
Enne kahte ma ei saa.
Kell kaks sobib küll. Kus?
- Minu hotellis. Pansionaat Rigoletto.
Olgu.
Teid ei ole mul vaja.
Aitab suitsetamisest. - Ei.
- Jäta maha.
Soov Leoni näha sundis mind välja minema.
Ma olin nagu kass, kes on end valmis nühkima kõige vastu kuhu juhtub.
Ma käitusin võimalikult võrgutavalt.
Tundsin ennast tugevana ja resoluutsena. Oma saatuse, peremehena.
Minu tunded keesid üle.
Kõigile vist tundus, et ma olen võtnud narkootikume.
Mõnes mõttes oli neil õigus. See oli narkootikum.
Seksi-narkootikum ja kutsuti seda Leoniks.
On siin keegi?
Tema ei lähe arvesse, ta osa interjöörist.
Tädi! Tädi! Näed.
Tal pea ei tööta.
Mind ootab hr. Leon. - Milline Leon?
Prantslane.
See kes joonistab alasti naisi?
Jah. Ta on oma toas. Number üheksa, teine korrus.
See on seal.
Aitähh.
Kes poseeris?
- Naisterahvas muidugi.
- Ilus. Kas sina joonistasid?
Aga mees?
Kas ta erutab sind?
Mind erutad sina.
- Tule. Istu mu kõrvale.
Leon, see ei saa kaua kesta.
Ma olen ju abielus.
Ja selle pärast jalutad sa ringi ilma trussikuteta?
Leon. Nussi mind, ma palun.
Minu monna põleb.
Mis asi põleb? Mis asi?
Monna. See koht siin,
Veenusekingul.
- Monna? Naljaks sõna.
Monna. Vahva.
Sa oled libu. Tüütas ära, eeskujulikuks naisukeseks olemine, jah?
Täitmatu.
Sa tahad nussida täie rauaga.
Sa vajad vaid täkku, kes sind kogu aeg paneks.
Lipakas.
Ajad jalad kohe laiali, kui näed, et keegi on valmis sulle keerama, jah?
Oi, Leon, tule minusse.
Libu.
Sa räägid seda igaühele kes patsutab su tagumikule.
Jah.
Ma olen räpane.
Kurk kuivas ära.
Ma toon sulle juua.
Kuidas on?
Vapustav.
Mul on sulle kingitus.
Oi, Leon. Aitähh.
Tõsta pead.
Milleks?
Nii on vaja.
Mis sul mõttes on?
Varsti saad teada.
Mõningad kunstilised fotod.
Väga hea. Liiguta peput.
Vaimustav.
Vabamalt.
Ma tahaksin sind pildistada, kui sa tegeled seksiga.
Ei! Ära võta ära.
Kes see on? - Mitte keegi. Meile toodi juua.
Tee rutem.
Kes see on?
Ära muretse. Usu mind.
Just see mida ma tahtsin.
Aga, kes siin on?
On ta vähemalt sümpaatne? - Jah, kallis. Jah.
Sa ei kahetse.
Hakka juba peale.
Ma olen kohutavalt väsinud.
- See läheb varsti üle.
Kas sa ei armukadetse?
Keda, portjeed?
Ta oli lihtsalt vibraatoriks. Meie kire pantvang.
Täna lõppeb festival.
Mees palus, et ma läheksin pidulikule lõpetamisele.
No ja siis?
- Ei tea.
Mul saab olema raske, Milanosse tagasi minna. Tavalisse rutiini.
See aitab sind, mu armastus.
Leon. Kui ilus joonistus.
Sina oled see, kes on ilus.
Veeda see öö minuga.
Me kutsume neid ühe päeva neitsiteks.
Romaanid koduperenaistele. Kirjutatud koduperenaiste poolt.
Jõuludeks läheb üle. Hakkame nüüd...
Vabandage. Milanos räägime.
Kiirustage. Varsti algavad pühad.
Silvia. - Dario.
Kus Marta on?
Kui sina ei tea, kust siis mina peaksin teadma?
Ma mõtlesin, et ta on sinuga. Teda pole kusagil ja mobiil on väljas.
Vahest pole tal sinu jaoks aega.
Aga kus su mees on?
Mis mu mees siia puutub? Ta on Pariisis.
Ma ei suuda mõista, mis temaga juhtus.
Mees, kallis Dario, peab naist kallistama, mitte mõistma.
Jälle. Mida sa vahid.
Tubli tüdruk.
Jah. Tal on kõik mis vaja.
Kas paneme panused.
Näita, milleks sa oled võimeline. - Jah.
Meid ju vaadatakse. - Aga meil on neist ükskõik.
Ma armastan sind. Jäta kõik ja tule minuga.
Kohe nii sama? Ilma millegita?
Ma ostan sulle kõik, Pariisis.
Ma pean võtma hotellist, kas või paari, drussikuid.
Kui seal juhtub olema sinu mees siis sa enam ei tule.
Tulen. Tulen, küll sa näed.
Ma ei kahetse midagi
Ma haaran kõigest mida saatus pakub.
Nii kinnitasin ma endale, kui piilusin meeste tualetti.
Kui palju riistasid.
Vanamees, kellel olid munad põlvini, järgnes mulle ükskord koduni.
Kas sul on juba karvane, küsis ta.
Ma värisesin hirmust ja erutusest.
Aga öösel, silitasin oma karvakesi.
Sa pole esimene, kes mind tagantpoolt nussis.
See esimene ütles, tasa pisike, see on valus
See on kõige ohutum koht, ütles ta, lükates mulle lõpuni sisse.
Pärast oli ta riist üleni pasane.
Ma kaotasin süütuse tagantpoolt varem, kui eestpoolt.
Milline lits. Jah, me oleme kõik sellised.
Me kanname seda endas.
Küsimus on ainult, kus ja millal.
Arstiga, pühapäeva hommikul, kui laboratoorium oli suletud.
Ta tahtis, et ma võtaksin suhu.
Tal oli nii suur, et ma kartsin lämbuda.
Fotograafi telgis, plaazi peal. Ta pidi mulle fotosid näitama.
Ta oli abielus, aga sai suurepäraselt hakkama. Eriti näppudega.
Kursusekaaslasega linna pargis.
Ta oli natuke purjus, aga töötas suurepäraselt keelega.
Ei suudelnud ainult huuli vaid ka kaela, rinda, jalgevahet
ja ka kannikate vahet.
Pool aastat peale pulmi, sisenes võõras mees minusse tagantpoolt.
Mis öeldakse, kui ma ei naase Milanosse,
et põgenesin Pariisi kunstnikuga kes joonistab paljaid naisi.
Mäletad seda litsi, jätist, madratsit. Mäletad mida ta tegi arstiga.
Kuulsid kuidas ta nussis fotograafiga laua all?
Nii nagu kõik need naised.
Nad vaatavad mind hukkamõistvalt kuid igaüks neist tahaks olla minu asemel.
Dario arvab, et kõik ei ole veel kadunud.
Kui ta mind praegu näeks siis võtaks ta mõistuse pähe.
Ta ei kannataks välja mõtet, et minus on võõras riist
ja pepul võõrad käed.
Silvial ei olnud õigus. Armukadedusest ta ei erutu.
Leon on ilus ja tark kutt.
Aga kui kaua kestab armastus?
Kas need mõned sajad korrad, mida riist välja pritsib?
See ongi kõik mis jääb alles armastusest.
Festival on lõppenud. Pidu samuti.
Kas sa otsid seda?
Ma esitasin küsimuse, vasta.
Jah.
Jah, ma otsisin öösärki.
Ära valeta, sa tead, et see on siin
Jah. ma unustasin. - Kui palju kell on?
Kui palju? Kahe ringis? - Irvitad mu üle või?
Kell on viis! Kas tohib teada kus sa olid?
Kus ma olin? Tantsimas Silviaga.
Silvia oli festivalil. Miks sa jälle valetad?
Sa ju lugesid. Tead ise ka.
Jah, lugesin.
See on shedööver.
Võiks ära trükkida ja esitada järgmisele festivalile.
Minu komplimendid. Siin on kõik kirjas.
Et sinu korralikuse maski tagant tuli välja maailma suurim lits.
Ma tõmban su läbi. Seda sa tahad?
Ei! Dario, ei!
Jah! Just niimoodi. See meeldib sulle. Ütle, et sa oled minu libu.
Oo jah! Ma olen sinu libu. Ma olen sinu räpane plika. Jah.
Ütle, et sa tahaksid teiselt suhu võtta, kuni ma sind tagant panen.
Oo jah! Jah! Kurat küll!
Karju mu armastus, karju! See on sinu pulmakink mulle.
Hetk enne seda, kui ma rahuldatult ja jõuetult vajusin unne,
pani ta mulle käe pepule ja küsis: Millal sa jälle lähed Silviaga tantsima?
Ilus auto.
Sa sõidad Pariisi, jah?
Vot see on vedamine. Francois, too pagas ja lähme.
Tõlkinud: Ades.